Hva gjør vi?
Undersøker Pegasusgalaksen. Det er det vi gjør.
Du skjønner hva jeg mente.
Det ser ikke ut til å være noe her som vil hjelpe oss
i kampen mot skrømter og replikatorer.
Kom igjen, nå. Planeter er store.
Vanligvis er det du som klager.
Ja, denne entusiasmen ligner ikke deg, Rodney.
Jeg prøver å forandre meg.
Vi gjennomførte en standard sondering i et dvergskip. Fant ingenting.
Man kan ikke fly i 10 minutter og slutte at det ikke er noe.
Jo.
Jeg får merkelige energiutslag.
- Hvor fra? - Jeg kan ikke lokalisere kilden.
Jungelen er ganske tett. Den kan skjule hva som helst.
Jeg vet ikke. Det er som om noen i et varm og koselig rom,
skrivende på datamaskinen, sendte oss hit for moro skyld.
Skulle ikke tro Zelenka ville gjøre det.
I så fall skal han få angre.
Har du noen idé
hvor mange adresser det er i alteranernes base
som ikke har beskrivelse?
- Førtito. - Nei, jeg tror nok det er flere.
Jeg husker ikke. Det er ikke poenget.
Ingenting. Ingen informasjon i det hele tatt. Det må bety noe.
Kanskje det ikke var noe å skrive om på de planetene?
Jo, men alteranerne prøver å skjule det.
For seg selv?
Det har gått lang tid siden alteranerne var her.
Ting forandrer seg. Kanskje det er noe her de ikke visste om.
- Du har inngått veddemål, har du ikke? - Hvorfor tror du det?
Det holder.
Jeg avbryter denne. Tilbake til dvergskipet.
- Kom igjen. - Innse det, McKay, du tapte denne gangen.
Å! Og hva er så det?
Ser ut som en naturlig krystallinsk vekst.
Jeg tror det er den som skaper energiutslagene.
Vakker.
Ser ut som en leke barn leker med.
- En Commodore 64? - Trippelløpet hagle?
Kaleidoskop.
- Vet du hva dette betyr? - Vi har funnet en sopp som gløder.
Hva med en kraftkilde som vokser på trær?
Energiutslagene er ganske lave, riktig nok,
men hvis krystallene kunne aktiveres...
Vent. Hva gjør du?
- Går det bra? - Ja. Bare et lite sjokk.
Det kunne vært farlig! Jeg sa den avga energi.
Jeg vet ikke hvorfor jeg gjorde det.
- Du drepte den. - Gjorde jeg?
- Den avgir ikke lenger energi. - Kanskje han skremte den.
- Du vet ikke engang om den var i live. - Hvorfor tok du på den?
Jeg vet ikke! Jeg sa det, ok?
Kan du la det ligge.
Ok, men det må være flere her.
Jeg vil anbefale å sende en forskergruppe tilbake for å se på den.
Jeg er en forskergruppe.
Skal vi forlate en potensielt viktig oppdagelse
bare fordi dere ikke vil tape et veddemål med Zelenka?
Alle røntgenbildene er klare, blodprøvene er normale.
Så vidt jeg kan se, har du perfekt helse.
Hva sa jeg?
- Takk, doktor. - Ikke ta på flere rare ting.
Det var et godt råd.
Jeg vet ikke med deg, men jeg er utslitt.
- Det har vært en lang dag. - Takk for at du var her.
- Ville bare være sikker. - Det går bra med meg.
Få deg litt søvn.
God natt, John.
Dette er ganske godt. Hva er det?
Jeg visste dere ville bli sammen.
Vi er ikke sammen. Det er bare middag.
Det er noe her som gir merkelige energiutslag.
- John, hva gjør du? - Obertsløytnant Carter stoler ikke på deg.
- Ingen andre enn jeg. - Hva snakker du om?
Hva er galt med deg?
Hva mener du? Ingenting.
Du har ikke vært deg selv etter det med skrømterdronninga.
Hva?
Teyla!
Far!
Du aner ikke hvor merkelig det var.
Merkelig? La meg fortelle deg...
Vet du hva? lkke.
God morgen.
- Hva? - Teyla drømte om deg i natt.
- Rodney... - Ja? Om hva?
Det var mer et mareritt, og jeg vil ikke snakke om det.
Var jeg den kjekke helten som reddet deg fra et monster?
Du var faktisk monsteret.
- Ja? - Som sagt, jeg vil ikke snakke om det.
Hvor skal du?
Beklager. Jeg har hodepine. Jeg sov dårlig.
Er hun sint på meg?
Jeg kan ikke kontrollere drømmene hennes.
Du tror ikke du kan kontrollere andres drømmer?
Faren min leste Moby Dick for meg da jeg var sju år.
Hva tenkte han på?
Aner du hvor lenge jeg hadde mareritt om å bli spist av en hval?
- Har de egentlig opphørt? - Nei.
Det kommer utenfra. Jeg går til åpningen, jeg hører piler.
Jeg åpner teltet, og han kommer inn.
Jeg vet det ikke egentlig er oberst Sheppard,
men jeg kan ikke unngå å føle noe annerledes ved ham.
Tror du det er ubevisstheten som vil si meg noe?
Foregår det noe mellom deg og oberst Sheppard
som du føler du må konfrontere, bør du det.
Hvis ikke, ikke bry deg om det.
Jeg har hatt grusomme mareritt før
om faren min som blir tatt da jeg var liten, oppsamlingene siden,
men jeg har aldri følt det slik.
Da jeg våknet, klarte jeg knapt å puste.
Jeg vet det høres tåpelig ut, men jeg tror jeg er redd for å sovne.
Fysisk er det ingenting i veien med deg
annet enn symptomene du beskrev,
som kan tilskrives mangel på søvn.
Dette hjelper på kort sikt, men hvis problemet vedvarer,
må du komme tilbake.
Du aner ikke hvor god tanken på en natts god søvn
- virker for meg. - Jo, jeg tror jeg gjør det.
Jeg vet ikke om jeg har hatt det siden jeg kom hit.
- Takk. - Ikke noe problem. Ha en god natt.
Du også.
Dr. Keller, vi har en nødssituasjon.
Dr. Keller, vennligst kom til sykestua umiddelbart.
- Hva er galt? - Det er Teyla.
Hun har alvorlige buksmerter. Sier du ga henne medisiner?
Jeg foreskrev litt Ambien for at hun skulle få sove. Teyla?
Plager fra nattmat.
Hun begynte å klage på magen, så ble det bare verre.
Jeg trodde du la deg. Tok du en av pillene jeg ga deg?
- Nei. - Ok, slapp av.
La meg ta en titt.
Hold henne.
Herregud.
Doktor, gjør noe.
Ok, vi... Vi må gi henne noe beroligende, og...
Herregud.
Er det ikke utrolig?
- Beklager. Mente ikke å skremme deg. - Vi sparret. Jeg fikk inn et slag.
- Midt på natta. - Kanskje for deg.
Sett deg, la meg få se.
Du må sy noen sting.
- Der fikk han visst en lærepenge. - Ja, jeg tror det.
Du trenger ikke være her. Det går greit.
- Sikker? - Ja.
- Men jeg vil ha revansj i morgen. - Det var det jeg var redd for.
- God natt. - Ses i morgen.
- Noe galt? - Nei, ingenting.
Jeg tror ikke han har noe forhold.
Å, nei. Det er helt greit.
Dette ville være enklere hvis du la deg.
Ok.
Hallo?
Er det noen her?
Hei, hva flykter du fra?
Jeg vet ikke.
Kom igjen.
Beklager. Gjorde det vondt?
Nei. Beklager.
- Jeg mente ikke å... - Du sovnet.
- Jeg hadde en merkelig drøm. - Sikkert at det går bra?
Ja.
Fortsett.
Nesten ferdig.
Det var fryktelig. Der var du,
med et ufyselig fremmed insekt som kravlet opp av magen din,
og oberst Sheppard oppførte seg som om det var det kuleste han hadde sett.
- Det høres ut som en film. - Ja, Alien. Har du sett den?
Oberst Sheppard snakker ofte om den.
Jeg husker fortsatt første gang jeg så den. Jeg syntes ikke den var kul.
En gang på medisinerskolen gjorde jeg den feil å bekjenne
overfor en i biologiklassen at den forårsaket alle marerittene mine.
Han plantet en levende slange i et av kadavrene jeg jobbet med.
Jeg så den ikke som barn.
Plakaten tilsa at den ville være skummel.
Nei, jeg var 16 da en kino i nærheten hadde en skrekkfestival.
Og jeg tenkte: "Flott." "Date-film," liksom.
Jocelyn Rutger i tredje klasse.
Litt nerd, men hun hadde flott...
Dere vet hvordan jenter blir redde og lener seg mot skulderen?
Planeten din har underlige ritualer.
Jeg spiser når jeg blir nervøs.
Det har jeg ikke lagt merke til.
Veldig spennende, gikk som smurt. Jocelyn vettskremt ved siden av meg.
Jeg stapper i meg godteri og popkorn,
og så kommer romvesenet ut av John Hurt.
- Du gjorde ikke det? - Spydde over henne.
Jeg må se den filmen.
Er det ikke rart at vi alle har hatt sterke mareritt
der oberst Sheppard spiller en rolle?
Og oppfører seg veldig ulikt oberst Sheppard.
- Ikke jeg. - Har du hatt mareritt nylig?
lkke en natt uten.
I natt drømte jeg at oberst Carter inviterte meg hjem til middag.
Kanskje du ikke skal si dette, Rodney.
Ja, jeg sa mareritt, ikke mannlig fantasi.
Vent og lytt. Det viste seg at hun serverte sitronkylling.
Den eneste grunnen til at hun inviterte meg
var å fortelle at hun forfremmet Zelenka framfor meg.
Var det alt?
Så ble jeg spist av en hval. Ikke spør hvordan det skjedde.
Tror dere jeg er gal? Jeg vet det bare er drømmer,
men først var det Teyla, og etter at du kom til meg, fikk jeg det.
Og da sluttet mine.
De pillene du ga meg slo meg helt ut.
Så hadde Ronon et mens jeg jobbet på ham.
Hva så? Det er som du sier, noen mareritt, bare.
Jeg burde ikke brydd dere med dette.
Jeg vet jeg ikke har skikkelig belegg.
Tro meg, intuisjon kan være til stor nytte
i enkelte sprø situasjoner. Bra at du er på vakt,
særlig når det er noe som virker mistenkelig.
Jeg vet noen mareritt ikke betyr så mye.
Det er bare naturlig, gitt hva vi opplever daglig,
men dette var annerledes. Jeg ble skremt.
Kombinert med sekvensen, først Teyla, så meg, så Ronon,
alle med oberst Sheppard som svært negativt nærvær
i drømmene våre.
Aner du hva som ligger bak?
Nei, jeg vet ikke. Det begynte
rett etter at oberst Sheppard tok på krystallen på M3X-387.
- Jeg trodde du friskmeldte ham. - Ja...
Unnskyld. Nødssituasjon hos mannskapet i atriet.
Vaktene er sendt.
Takk. Unnskyld.
Legg ned pistolen, major. La oss snakke oss ut av dette.
Få tak i en antireplikatorpistol. Nå. Skyt ham med den.
Snakk til meg. Hva skjer?
Bare gjør det!
Hva gjør det?
Er han menneske, vil det ikke skade ham.
- John, hva snakker han om? - Ikke snakk til ham.
Oberst Sheppard er en replikator.
Lorne, jeg vet ikke hva som går av deg...
Meg? Nei, det er ikke meg.
Major, hva med å senke pistolen?
Han er en replikator!
Hvorfor tror dere meg ikke? Jeg skyter ham.
Vent, det er ikke nødvendig.
Jeg har hendene i været og er ikke truende.
Jeg har bedt om en antireplikatorpistol.
- Tror dere ham? - Nei, men det skader deg ikke,
og det kunne hjelpe ham å senke pistolen.
Du er en av dem også.
Ikke bare stå der. Skyt dem. Begge to!
Jeg trenger vel ikke skyte dere begge med denne?
- Jeg er glad ingen ble skadet. - Og du husker ingenting?
Nei. Jeg har ikke gått i søvne siden jeg var 10.
Det er vanlig at en som lider av søvngjengeri,
gjør komplekse handlinger i søvne
og ikke husker noe når de våkner.
Tror du dette har å gjøre med krystallen jeg tok på?
Det begynte da. Major Lorne er ikke den eneste.
I alle tilfellene rapporterer den det gjelder om at du er
et avgjørende negativt nærvær i drømmen.
- Jeg kan ikke kontrollere det. - Nei, men kanskje noe gjør det.
Hva? Tror de noen antar min karakter i deres dømmer?
Jeg har sett en rekke fremmede ting som kunne få til slikt.
Oberst O'Neill ble bevisstløs
av en energigjenstand som levde i en krystallform.
Den antok hans utseende et øyeblikk.
Jeg leste at du på et tidspunkt ble tatt over av en fremmed livsform.
Ja. Ikke et personlig høydepunkt.
- Men hva er poenget? - Kanskje den næres av vår frykt.
- Jeg holder kjeft. - Nei, det er ikke et så stort sprang.
Det er bare... Vi har ikke bevis.
Først var det Teyla, deretter jeg, så Ronon etter at jeg behandlet ham.
Jeg tok på krystallen, og jeg har aldri hatt mareritt.
Kanskje det er derfor du er i alles drømmer.
Det som gjør dette, tok på seg ditt bilde.
Når jeg tenker meg om, er det mulig, hva dette enn er,
at det sprer seg bare ved berøring.
Alle som har hatt kontakt med major Lorne
siden hendelsen, må isoleres.
Hvis dette er fremmed innflytelse, må vi finne en måte å avsløre den på.
- Sett deg, Rodney. - Jeg har det bra her, takk.
Borteverden-team er kontaktet og vil ikke vende tilbake
inntil videre.
Portreiser begrenses til det helt nødvendige,
og alle uviktige ekspedisjonsmedlemmer
må holde seg inne.
Er dette nødvendig? Det er jo bare noen mareritt.
Vi vet ikke hva vi har med å gjøre.
Det kan være noe fremmed
som er i stand til å gå fra person til person.
Den eneste oppførsel vi kan evaluere så langt,
indikerer noe ondskapsfullt.
Basert på det jeg har fått høre,
oppfører oberst Sheppards personifikasjon i alles drømmer
seg som en sosiopat.
Hadde jeg bukkeskjegg?
Alt den gjør nå, er å forårsake mareritt,
men vi vet ikke om det er alt den kan.
Du sier dette bare er begynnelsen.
Jeg har aldri profilert noe slikt før.
Den vil sannsynligvis fortsette, forsøke å øke innsatsen, oppsøke mer spenning.
Selv om den er begrenset til å manipulere vertens ubevisste,
kan den sette noen i alvorlig fare.
Hva snakker vi om, Freddy Krueger?
Kom igjen! Vi har ikke noe bevis her.
Inntil da, er dette bare en busemann.
Derfor skal dere tilbake til planeten
der oberst Sheppard tok på krystallen.
Hva? Hvorfor det?
Som du sa, for å skaffe bevis,
se om det er flere slike.
Vi må finne ut hva de er og hvordan de fungerer,
og om mulig, hvordan finne ut om det er noe i Lorne nå.
Takk.
Men du sa ikke mer portreiser. Jeg syntes det var et klokt valg.
Jeg sa om ikke nødvendig, McKay. Jeg tror det kvalifiserer.
Tror du ikke en forskergruppe ville være bedre egnet...
Du er en forskergruppe, husker du?
Greit, men det er en stor planet.
Vi kunne trenge mer mannskap.
Utrolig at du får meg til å gjøre dette.
Du tapte veddemålet. Det er noe på denne planeten.
Ja, men jeg sa "av verdi".
Jeg kaller ikke denne oppdagelsen verdifull.
Her borte.
Der. La oss begynne.
Rodney.
Ikke se inn i den, og ikke ta på den.
Jeg tenkte ikke engang på det.
Radek, vi har en levende en her.
- Det kunne være nyttig å sammenligne. - Det var det jeg tenkte på.
Forsiktig. Det kan være farlig å prøve å høste en med en aktiv ting i.
Nok en gang leste du tankene mine.
Men når du er ferdig, synes jeg vi skal prøve.
Ja, prøv.
Tror du det er trygt å ta en levende en med tilbake?
De beholderne er ikke-ledende.
Vi tror den trenger det for å bevege seg.
Og å ha en aktiv krystall
gir oss anledning til å kalibrere håndstyrte sensorer
for å finne energisignaturer assosiert med den.
Vi håper å kunne avgjøre om noen
bærer en slik skapning i seg.
Så lenge den ikke vet hva vi driver med.
Ellers ville den nok gå
ut før vi fikk skannet den.
Du antar at de ikke bare kan gjøre det,
men er bevisste og oppmerksomme.
Den har demonstrert sofistikert intelligens så langt.
Den er kanskje i stand til å sno seg vekk.
Vi må modifisere skannerne for å operere på lang nok avstand...
Vent litt.
Vi kan kalibrere en stor livstegn-detektor...
Ja, herr Vismann, vi bare knipser og...
Hva gjør du?
Jeg vet ikke... den er hypnotisk.
- Du sa den var trygg. - Vi sa vi trodde det. Men...
Jeg vet ikke hva jeg gjorde.
Utrolig. Jeg ble overmannet av lyst til å ta på den.
Ja, vi tror det er slik den lokker ofrene sine.
Den er ikke i ham.
Du sa den trengte ledende materiale for å reise, ikke sant?
Basert på...
Det er strømledningene.
De går gjennom hele byen.
Den kunne være i alle.
Kate, hva gjør du?
- Jeg vil ikke dø. - Bra. Kom ned.
Jeg kan ikke.
Hvorfor ikke?
Hjelp meg!
John, slutt!
Slutt. Jeg må hjelpe henne! Hva gjør du?
- John, flytt deg! - Teyla!
- Kate!
Hun kom ikke, og jeg får ikke vekket henne.
Hun er død.
Dette er oberst Carter. Kan jeg få deres oppmerksomhet.
Jeg beklager å måtte fortelle at vi har mistet
et verdifullt medlem av ekspedisjonen i dag.
Dr. Kate Heightmeyer betydde mye for oss alle.
Hennes død er tragisk.
Jeg beklager også å måtte melde om at trusselen fortsatt lever blant oss,
og inntil videre gjelder oppfordringen om å holde seg inne.
Forsøk å forholde dere rolig.
Vi gjør alt vi kan for å trygge sikkerheten
og løse situasjonen så fort som mulig.
Takk.
Det var bra. Jeg mener forferdelig.
Fryktelig og forferdelig, men jeg bare...
Du hørtes sterk ut, mener jeg.
De ble nok litt beroliget av å høre røsten din,
men det er unødvendig at jeg forteller deg det.
På en slik dag skader det ikke.
Takk.
Jeg skulle akkurat dra til deg, men jeg visste ikke om du ville treffe meg.
Oberst Carter? Unnskyld.
Jeg tror vi har klart å kalibrere bystørrelses-sensorene.
Hvis de fungerer. Vi hadde problemer med...
Vi får positivt utslag.
Vet vi hvem det er?
Hva trenger dere meg til? Hvorfor gummivegger?
Beklager, Rodney. Jeg må dra.
Nå tuller du.
Er den i Rodney?
Isolasjonsrommet er kledd med isolerende materiale
for å hindre tingen fra å overføre seg ut av ham og inn i en annen.
Hvis vi har rett, er den fanget.
Det hjelper ikke McKay noe særlig.
Hvis den dreper mennesker i søvne...
Nei. Vi må finne en måte å få den ut av ham på.
Kan noen gi meg en kopp kaffe? Jeg er allerede litt trøtt.
Jeg kunne gi ham noe for å holde ham våken,
men det vil bare virke en stund
før vi utsetter ham for lungesvikt.
Ja, tro det eller ei, jeg har opplevd det.
Gjør det du kan. Vi skal prøve å finne på noe.
Hold ut, McKay!
Takk. Som om jeg hadde noe valg.
- Tror du den vet at den er fanget? - Jeg vet ikke. Hvordan det?
Kanskje vi kunne...
Jeg vet ikke, snakke fornuft til den.
Fikk dr. Weirs kalde kontor deg på ideen?
Vanligvis skyter jeg bare de slemme.
- Vi hørte det nettopp. - Det må være noe vi kan gjøre.
Det er det vi snakker om.
Ok, anta at vi kunne kommunisere med den.
- Hva skulle du si? - Vet ikke, har ikke kommet så langt.
Det slår meg at hvis den næres av frykt, eller verre,
liker spenningen ved å drepe verten, så...
- Den ville benytte siste sjanse den fikk. - Å drepe McKay.
Hva med overlevelse? Den er fanget.
Vil den dø uten en vert den kan gå til?
Jeg hadde håpet å ikke finne det ut.
Vi kunne gi den en sjanse til å dra. Reise hjem.
- Tilbake til krystallen? - Ja, hvorfor ikke?
Sende den gjennom porten og tilbake til planeten.
Jeg har hørt om folk som blir snakket til gjennom drømmer.
Kanskje McKay kan bli hypnotisert
til en tilstand der han kunne kommunisere med den.
Han har lyktes i å meditere til en endret tilstand før.
Det var etter at han ble genetisk endret.
Unnskyld?
Vil du at McKay skal be denne tingen om å dra?
Vi snakker om McKay. Skumle ting er ikke hans styrke.
Vi har å gjøre med en skapning som kanskje kan manipulere det ubevisste.
Skulle ønske det var en måte vi kunne gå inn dit på.
Inn i McKays drømmer?
Ja, hjelpe ham ut, gi ham litt moralsk støtte.
Kom igjen, alt du har sett, har du aldri kommet over en måte
en person kan gå inn i andres drømmer på?
Hvor skal hun? Hva skjer?
Jeg vet ikke, men jeg tror
jeg vil få se en side av McKay jeg aldri ville se.
- Det trenger ikke være deg. - Det er min dårlige idé.
Hva da?
Hva...
Vi fikk denne teknologien for 10 år siden
på en planet der overlevende fra en holocaust levde
i en virtuell verden skapt i sinnene.
Siden den gang har vi modifisert den
til bruk i VR-trening for SG-teammedlemmer.
Det krevdes bare litt kalibrering for å stille den inn mot ubevisst aktivitet.
Så Sheppard vil få se McKays drømmer?
For å være ærlig, er ikke teknologien testet for den type bruk.
Drømmer er mye mer tilfeldige enn bevisste tanker.
Det kan være vanskelig å oversette hva som skjer i McKays hjerne
slik at oberst Sheppard kan forstå det.
Jeg håper bare at de vil kunne samarbeide.
- Er du sikker? - Ikke egentlig.
- Jeg er rimelig på bærtur. - Og det sier du.
Vi er klare hvis du er det.
- Takk. - Jeg har ikke gjort noe ennå.
For at du prøver, og ikke si at jeg ikke advarte deg.
Beroligende midler gitt.
- Ingenting skjer her. - Han drømmer ikke ennå.
Snill hval.
Snill hval, du er min venn. Du vil ikke spise meg.
Slutt. Du klarer det ikke.
Du er for svak.
Takk for oppmuntringen. Fin måte å hjelpe på!
Hvorfor skulle jeg hjelpe deg?
- Jeg trodde du... - Det er ikke meg, Rodney.
Ikke hør på ham.
Du er patetisk. Du kan like gjerne hoppe inn.
Ikke vær redd.
Herregud, jeg må tilbake. Det er min eneste sjanse.
- Du vil dø der ute. - Hold kjeft!
lkke hør på ham, Rodney.
Lett for deg å si! Hjelp meg å ro.
Dette er ikke så rart som du fikk meg til å tro.
Nei? Hva med det?
Jeg hater klovner.
Du kan ro så mye du vil. Du skal ingen steder.
Han har rett! Jeg dør her ute!
Han vil at du skal bli redd. Ikke gi ham det!
- Han kan ikke gjøre deg noe. - Der tar du feil.
- Hva skjedde? - Unna.
Han har hjertestans.
Beklager. Jeg har gjort alt jeg kunne.
Han er død.
Det er din feil, John.
Hvis du ikke hadde tatt på den steinen, ville McKay vært i live.
- Jeg trodde du skulle hjelpe ham. - Jeg prøvde.
Litt av en venn.
Oberst, du er kompromittert. Jeg fritar deg fra tjenesten.
Jævel.
Klart.
Det er ok. Bare slapp av.
- Hva skjer? - Du hadde hjertesvikt.
- Tingen... - Den er i oberst Sheppard.
- Du kan slutte nå. Jeg er ikke redd. - Jo, det er du.
Jeg er det ene du er redd for. Du sviktet vennene dine.
Du ga dem dette, og det er ingenting du kan gjøre.
Hjertefrekvensen er farlig høy.
Kan du vekke ham?
Kanskje, men i hans tilstand kunne det bli verre.
Ja, og tingen ville fortsatt være i ham.
Koble meg til ham igjen.
Opp.
Kom igjen, John.
- Kjemp! - Nei.
Det er det du vil.
Det er din feil at Heightmeyer er død. Din feil at McKay er død!
Jeg er ikke død.
Du kan ikke vinne.
Jo, vi kan. Du er sårbar for elektrisk støt. Derfor er jeg fortsatt i live.
Du dro før jobben var ferdig!
Hva i helvete var det?
Hvilken er deg?
Jeg.
- Snill eller slem deg. - Meg meg.
Er det deg deg?
Jeg tror det.
Takk.
- Dette er veldig pussig. - Du sier ikke det.
Jeg trodde det skulle være flere fine damer.
Ja.
Jeg har en idé. Hva med å dra herfra?
Høres ut som en god plan.
- Fikk ikke sove. - Ikke jeg heller.
- Tenkte jeg skulle ta en matbit før jeg... - Ja, vi fikk heller ikke sove.